Vi taber højde hurtigt. Vi styrter ned!
Slip den!
- Er du uskadt? - Min ankel...
- Kan du komme hen til træerne der? - Ja.
TYSKLAND 1944
Al.
- Var det en hård landing? - Nej, kaptajn. Den var smuk.
- Men jeg blev ramt af sprængstykker. - Lad os se på det.
Jeg mistede bare pusten.
- Hvordan ser det ud? - Det er bare en skramme.
Vi skal nok lappe dig sammen.
Det skal nok gå.
Fik de godt ram på mig?
- Jeg vil hjem! - Vi skal nok få dig hjem.
- Jeg vil hjem. - Bare vær stille. Det skal nok gå.
- Jeg vil hjem! - Bare rolig. Jeg har dig.
Bare rolig.
- Vi skal nok få dig... - Cline, vi skal væk herfra.
Kom så.
Vi skal væk herfra. Kom så!
Okay. Vent her, så undersøger jeg situationen.
Rolig nu.
Her er en af dem.
Min mor.
Min søster.
Dig! Dig!
Hold op!
Goddag, amerikaner. For dig er krigen forbi!
Det var smukt.
Den er til dig.
- Hvad hedder den? - Hvad med "Hen over himlen"?
Det er ikke dårligt.
"Langt hen over himlen."
Spil den en gang til.
Bare rolig. Vi kører dig hjem.
Jeres nye hjem.
Ud! Ud!
Tak.
I er nu Det Tyske Riges fanger!
Trods jeres forsøg på at ødelægge vores land...
...vil I blive behandlet med behørig høflighed -
- ifølge Genevekonventionens vedtægter.
Hvis I overholder reglerne, så overholder vi reglerne.
Hvis ikke I gør det, så får I det svært.
Fangerne skal til de anviste barakker. March!
Halt!
Nein!
Er der noget, du gerne vil sige?
Gør honnør.
Kun hvis du er blevet forfremmet adskillige grader de sidste par dage.
- Gør honnør. - Nej, jeg har højere rang end dig.
Jeg gør ikke honnør for en chefsergent, men Georg forsøger hver anden dag.
Velkommen til galehuset. Larry Packer. Har I højere rang end oberstløjtnant?
Nej. Jeg er premierløjtnant, og min andenpilot er sekondløjtnant.
Så er jeg stadig den ældste amerikanske officer i lejren.
- Indtil tyskerne skyder en oberst ned. - Sekondløjtnant Vincent Petrolini.
- Vinny. Jeg er fra New York. - Clair Cline fra Minnesota.
- Smukt navn. - Reed Whitaker fra Albuquerque.
Sid ned, så tager vi et kig på dit ben.
McCready. Giv mig din krykke.
Du har ikke brækket noget. Det er bare en forstuvning.
Der er navneopråb hver morgen og eftermiddag.
Kom, så hjælper vi dig ud. Kom så, mine herrer.
- Whitman, Frederick! - Her.
- Zimmerman, Raymond! - Her!
I har allerede mødt Klaus. Det er bedst at undgå ham.
Det der er Berndt Weber, men vi kalder ham bare "livredderen".
De læser de allieredes avis i lejren.
Den udgives dagligt af nogle fyre, der har lært at lave karbonpapir.
Vinny har bygget en radio.
Har du bygget en radio her? Af hvad?
Du skulle bare vide, hvad man kan få her, hvis man er villig til at betale.
Cigaretter og kaffe er guld værd her i lejren.
- Chokolade er heller ikke så dumt. - Og du byggede en radio?
Hvis fangevogterne opdager den, ryger jeg i enecelle i en uge.
Mindst. Mine herrer, det her er vores hjem.
Det der er Jack Findlay. Han tror, han er Jack Dempsey.
- Jeg tror, han er en britisk spion. - Det må man tage med.
Whit, du sover der. Cline, der er din køje.
Og så har vi Frank. Jeg ved ikke, hvad han laver, ud over at ligge i sengen.
Han skærer vel i træ. Ikke sandt, Frank?
Alt hvad der skal til for at bekæmpe kedsomheden.
- Det ville være rart med lidt kedsomhed. - Jeg er helt enig.
Fordi I er dumme og ikke ved noget endnu. Det er som kinesisk vandtortur.
De spænder en fast og lader en smule vand dryppe ned i panden på en igen og igen.
I starten tænker man: "Det er da ikke så slemt."
Fordi man er dum og ikke ved noget endnu.
Inden længe er man villig til at bytte eller sige hvad som helst -
- bare for at forhindre den næste dråbe i at falde.
Men det holder ikke op.
Så er det, man begynder at høre og se ting, som ikke er der.
Til sidst bryder ens hjerne bare sammen.
Hver dag herinde -
- er endnu et dryp... dryp... dryp.
Den er god med dig.
Der var en fyr oppe i den nordlige afdeling -
- som blev skør og troede, at han kunne klatre over hegnet.
De skød ham, inden han var nået halvvejs op.
Vi har selskab. Vi styrter! Spring ud!
Jeg er ramt!
Kom, Cline! Vis os, hvad du dur til.
Jeg henter den!
Halt!
Jeg henter bare bolden!
Du ryger i enecellen i tre dage.
- Jeg hentede bare bolden. - Det er nok, løjtnant.
Okay, fint nok. Hvor skal vi hen? Vi ses senere.
Overhold reglerne, så er alt godt.
Hvis ikke du overholder reglerne, så er alt dårligt.
Og det siger du først nu!
- Hvad sagde Herrmann? - Whit skal sidde der i tre dage.
Men hør engang. Gutter!
- Han gjorde det samme på bombeflyvninger. - Han skal nok klare den.
Han lyder præcis som min mor.
Fjenden kommer.
Hallo!
- Vil du have den? - Den er min. Jeg vil have den.
Jeg kan lide din stil, Whit. Det kan jeg virkelig.
- Peter? - Klaus!
- Hvad laver du her? - Jeg har orlov og tager hjem til mor.
- Jeg tænkte, at jeg ville overraske dig. - Det gjorde du.
Min storebror er stadig familiens flæbehoved.
- Kom og sæt dig. - Jeg sad jo allerede.
Syv dages orlov... Har du intet at lave ved fronten?
- Jeg har fortjent det. - Er det så slemt?
Føreren i sin uransagelige visdom har sikkert noget i baghånden.
- Hvordan har dine piger det? - De har det godt.
De er stadig hos onkel Fritz i Lübeck.
Her er Dora og Gisela. Hun fylder snart seks år.
- Jeg har noget med til dig. - Har du det?
Jeg stjal det med stor dygtighed efter et sammenstød.
Til minde om den tid, du tilbragte sammen med fjenden.
- Du er uduelig! - Måske kan du bruge det som gardin.
Hold da op. Den er fantastisk.
Hvordan bar du dig af med at vinde hendes hjerte?
Jeg ved ikke, hvad hun tænkte på.
Aftenen inden jeg tog af sted...
...spillede jeg et musikstykke for hende på violinen.
- Noget, jeg havde skrevet til hende. - Skrev du en sang til hende?
Hun elskede den.
Så snart jeg var færdig, bad hun mig om at spille den igen.
Men det gjorde jeg ikke. Jeg kunne ikke.
Kan du huske, hvad de sagde til os, da de tog os til fange?
"For jer er krigen forbi."
Men det er den ikke. Den har bare ændret sig.
Jeg tror, at den...
...udkæmpes mere herinde nu.
Fyre som dig og Vinny kan altid le ad tingene.
Jeg forsøger bare at holde facaden.
Jeg nåede kun at invitere hende ud to gange.
Men jeg siger dig...
Hun er den eneste ene, og når jeg kommer hjem, så skal jeg giftes med hende.
Du... Se her.
Jeg vil lade den gå rundt, når den er færdig. Noget at lave, ikke?
Godnat.
- Hallo... - Gider I lige at dæmpe jer lidt?
Kan du tegne en violin?
- Vil du virkelig bygge en violin? - Jeg har bygget mange ting i træ.
- Har du nogensinde bygget en violin? - Jeg prøvede i skolen.
- Tror du, at du kan gøre det bedre her? - Det er da noget at lave, ikke?
Her er ingen isenkræmmer, så hvordan vil du skaffe værktøj?
- Kan jeg hjælpe jer med noget? - Jeg beundrer bare dit arbejde.
- Hvad skal du have for glasset? - Intet. Det er ikke til salg.
- Kan vi ikke engang forhandle? - Frikvarteret er slut.
- Kom nu. - Medmindre du kan skaffe en tagkanin.
- En hvad? - En tagkanin. Sådan en.
- Vil du have en kat? - Skaf mig sådan en, så får du glasset.
Mis, mis, mis...
Der er den. Hvor skal den hen?
Den er deroppe.
Chef? Må jeg låne tøjsnoren?
Så længe du hænger den op igen.
Når den leger med lokkemaden, udløses alarmen.
Så trækker jeg hårdt i snoren, og kassen falder ned.
Og i teorien... har jeg så fanget en tagkanin.
Det kan godt tage noget tid.
- Og så et F-hul i hver side. - F-hul?
- De S-formede ting? - Ja, de S-formede ting.
Du er dygtig. Hvor har du lært det?
Rundt omkring.
- Jeg vidste ikke, at du var så troende. - Det er jeg ikke. Det er min søns navn.
Jeg er med. Hvor gammel er din søn?
Hvad vil du?
- Hvor fik du fat i dit værktøj? - Jeg røber ikke mine kilder.
- Måske kunne jeg leje dit? - Jeg bruger det hele tiden.
Ja!
McCready, hent en sæk.
Her er din tagkanin. Held og lykke med at tæmme den.
Det er jeg ikke så bekymret for. Den er til aftensmaden.
- Mis, mis, mis... - Troede du, den skulle være et kæledyr?
- Åbenbart ikke. - Alt det hårde arbejde for det.
- Hvad så med det her? - De er ikke tykke nok, og træet er grimt.
Sagde du, at du skulle bruge lim?
- Ja. - Trælim, ikke sandt?
- Helst, men... - Det kan jeg skaffe.
- Men så skal vi indgå en aftale. - Hvad havde du tænkt dig?
Hvis jeg afslører min kilde, så forbliver det min kilde.
Det er i orden. Hvad ellers?
- Du skal give mig noget, jeg vil have. - Hvad vil du have?
Boks mod mig.
- Vil du bokse her? - Nej. I ringen.
Det er sket før. Fangevogterne gav os endda handskerne.
- Jeg kan spørge. - Kom nu, løjtnant.
- Hvor meget vil du have violinen? - Jeg vil se limen først.
- Og sikre mig, at den virker. - Hvor har du fået lim fra, Findlay?
Vend stolen om, dit skvat. Du sidder på det.
Hvad taler du om?
- Det virker. - Så er der boksekamp i aften!
- Hold paraderne oppe, og bevæg dig. - Er det alt, hvad du har at sige?
Og... held og lykke.
Jeg tror, jeg kan skaffe træ til din hals.
Violinen. Men jeg skal bruge lidt tid, så hold ud, indtil jeg kommer tilbage.
- Udmærket. - Kom så, Cline!
Tag ham!
Vi vil have en ærlig kamp. Findlay, hører du?
Lad handskerne mødes.
Kom så!
Har du fået nok?
Du er færdig, Cline!
En, to, tre, fire, fem -
- seks, syv, otte, ni...
En, to, tre...
- ...fire, fem, seks, syv... - Flyt jer.
Har du fået nok?
En, to...
Cline, se her! Du skal ikke være bekymret.
...seks, syv, otte...
- Op med dig! - ...ni, ti.
Har du det godt, kammerat? Er du her stadig? Det var utroligt.
Du er fuld af overraskelser, løjtnant.
- Whit, streger du lige trælim ud? - Det skal jeg nok gøre.
- Det var sjovt. - Ja, hylende morsomt.
Briterne i syveren sagde, at jeg må skrabe mere lim af deres stole.
- Især efter vores kamp. - Så får du noget at se til.
Noget at lave.
Lad os se på den anden. Den skal være 6,5.
- Jeg tror, det kommer til at fungere. - Ja. Tak, Vinny.
Du har fortjent det. Du ligner et stykke bankekød -
- men hvad kan man gøre ved det?
- 5,5. - I siden?
Jeg er færdig med den her, hvis du skal bruge den.
Udmærket.
Den hedder "æggeskal", men jeg synes bare, den ser hvid ud.
Jeg savner dig. Kan du se mig?
Hvordan går det?
Det føles rart at blive ved med at arbejde på den.
Den her er klar til at blive trykt.
"MIN BEDSTE SIDE, IKKE?" KLAUSIE SCHMIDT
Fyrene i treeren laver kopier og får den sendt rundt i lejren.
Kender vi nogen med adgang til Herrmanns kontor?
- Hvad skal du bruge? - Hans persienner.
En fyr i den vestlige del kender russeren, som gør rent på Herrmanns kontor.
- Hvor mange persienner skal du bruge? - Fire burde være nok.
Tag sådan en.
Giv mig den. Giv mig den!
Jeg hører, at du kan lide amerikansk kaffe.
Ja.
Jawohl.
- Hvad er der? - Jeg har fundet noget af interesse.
Kom med det.
- Synes De, at det er sjovt? - Nej, naturligvis ikke.
Fjenden kommer!
Hvem er kunstneren?
- Du har lavet den. - Nej, jeg ved ikke, hvem det var.
Vend hans seng om.
Hvordan er de mon havnet der?
Enecellen.
Halt!
Whit, nej!
Jeg ved noget.
Okay, gutter. Betal manden.
- Hvor længe skal han være derinde? - Ti.
Ti dage? Så må vi få give ham nogle ting. Her.
- Sådan. - Jeg giver ham, og I giver mig.
Vi har lige givet dig.
Frank, har du lyst til at bidrage?
- Løjtnant Romero! - Er det en ordre?
Nej, det er ikke en ordre.
Nej, nej. Kassen.
Det her er vores mad.
- Ja. Jeg giver. - Vent.
Også det her.
Det her er fra Cline.
Hvad er dit problem, løjtnant?
Hvorfor gør du ikke noget for at komme godt ud af det med de andre?
Om ikke for andet, så fordi det er din patriotiske pligt.
Patriotiske pligt? Jeg lod mig hverve dagen efter Pearl Harbor.
Se ikke så overrasket ud. Jeg var ivrig efter at få hævn over japanerne.
I stedet gjorde de mig til bombekaster og sendte mig til Europa.
De sagde, det var min patriotiske pligt at bombe tyske familier.
Vent lige lidt, knægt. Vi bomber ikke civile.
Medmindre din bombekaster var meget bedre end mig, så ramte I også mange huse.
Da vi blev skudt ned og taget til fange...
...så jeg de skader, vi forvolder.
Jeg så en lille dreng på min søns alder -
- ligge død i sin mors arme.
Jeg troede, vi skulle forestille at være de gode.
Intet er sort eller hvidt i det her.
Men jeg lover dig, at krigen får en ende.
Hvordan vi håndterer det herinde får stor betydning, når det sker.
Nej. Giv mig trækullet.
En uge til.
Nej, nej, nej!
- Hej, kaptajn. - Hej, Al.
- Jeg kunne ikke sove. - Det er normalt inden første tur.
- Og åbenbart også inden den ottende. - Er det din ottende mission, kaptajn?
- Du ved godt, at jeg er løjtnant, ikke? - Javel, kaptajn.
For et år siden sad jeg i mr. Cratsers matematiktime -
- og drømte om at være herovre.
Oppe i luften. Kaste bomber ned på nazisterne.
Det her er en drøm, der er gået i opfyldelse.
Hvad nu, hvis vi...
Vi taler om det i morgen aften, når vi er kommet tilbage.
- Men hvad nu, hvis... - Alistair.
Når vi er kommet tilbage.
- Aye-aye, kaptajn? - Aye-aye, kaptajn.
- Det er godt at have dig tilbage, Whit. - Jeg har brug for vand.
Jeg ordner det.
- Tak. - Gør honnør.
Glem det.
Her, giv mig den.
Cline. Jeg kan ikke huske hendes ansigt.
Jeg plejede at kende hver eneste lille detalje.
Nu kan jeg ikke huske det.
Du er nødt til at holde ud, kammerat.
Det skal nok komme tilbage.
Er du med? Det hele.
- Men du er nødt til at holde ud. - Nej.
Det hele kommer tilbage. Det lover jeg.
Gud, hvor er du grim.
Hvordan kunne du få alle pigerne?
Hallo! Gå væk derfra!
Kan du høre mig? Gå væk derfra!
Gå væk derfra, sagde jeg!
Det er en ordre!
Whit, hvad har du gang i? Kom med.
Lad os få dig indenfor. Hans hørelse har været dårlig siden...
Tak, Findlay.
Whit! Nej!
- Kom nu! - Whit!
Whit!
Halt!
Whit!
Whit! Whit!
Whit!
Vent. Du var sammen med ham.
- Han forsøgte at stoppe ham. - Ja.
Ved du, hvor jeg har lært engelsk?
I USA, på Boston College.
Jeg læste matematik.
Jeg elsker Red Sox.
Jeg hader Yankees.
- De nærmer sig! - Vi er ramt!
Hvad gør vi? Motor to er væk!
- Vi brænder. - I er nødt til at springe ud.
"Langt hen over himlen."
Kom med.
Den her er fra Berndt. Kom.
Fangevogterne tog hans madras, indtil en anden flytter ind.
JEG ER KED AF AT HØRE OM WHIT. HAN VILLE GIVE DIG DE HER.
CLINE SPILLER FOR SIN PIGE. SIKKE EN ROMANTIKER!
Jeg skal bruge fyrreharpiks.
Vi er omgivet af fyrretræer, så det kan vi nok godt finde ud af.
Du kunne have lavet noget sjovere, for eksempel et baseballbat, men nej.
STRENGE BUEN
Jeg er løbet tør for idéer. Har du nogen?
Jeg skal forhøre mig.
Jeres nye hjem. I er nu Det Tyske Riges fanger.
Jeg hader Yankees.
Så du Gary Cooper i den der baseballfilm om Lou Gehrig?
- Har du ikke set den? Den er god. - Kom.
Har en af jer tilfældigvis en violinbue?
Tal med Brian.
- Er det din? - Ja. Den var her, da jeg ankom.
- Holder du vinduet åbent med en bue? - Ja, når der stinker herinde. Hvorfor?
- Kom med os. - Tag din bue med.
- Det var pokkers! - Hvad vil du have for buen?
Ikke noget, du må få den. Held og lykke.
- Tak. - Irsk held, hvad?
Utroligt!
Gutter, vi har selskab.
- Jeg hjælper dig. Kan du lide? - Jeg kan lide.
Hvad vil du? Du har ikke gjort honnør, vel?
Aldrig i livet. Nej, han havde noget andet i tankerne.
- Vil han have hjemmebrændt? - Nej, han vil have brænderen.
- Det går ikke. - Det gør ikke noget.
- Du kan hjælpe mig med at bygge en ny. - Javel.
Packer vil ikke spille, for han gider ikke at tabe.
Det er muligt, at du er ledende officer, men du er en elendig kortspiller.
- Rækker du mig lige buen? - Værsgo.
Tak.
Achtung! Packer, kom med mig.
Det lød ikke godt.
Tyske styrker har omringet de fleste amerikanske lejre.
Det er et alvorligt tilbageslag for de allierede.
Krigen skulle snart have været slut, men nu har alt ændret sig.
Det kan have udskudt krigens afslutning et helt år, muligvis endnu længere.
Jeg kan ikke klare et år til herinde.
I har allerede hørt det.
Myndighederne indfører ændringer. Der skæres i madrationerne -
- og alle leverancer fra Røde Kors standses indtil videre.
Frank, giv mig dine hundetegn. Kom nu, det er jo juleaften.
Tak.
Far drømte, at du ville komme hjem om ni dage, men jeg ved nu ikke.
Jeg bliver bare ved med at tænke: "Fred til mennesker med Guds velbehag."
Igen og igen og igen.
Du godeste, Cline! Det var smukt.
Mere.
...sneen smelter bort, og så'r det hele slut.
Nu er jorden hvid og kanen, den er klar.
Så'r der altså ingen tid til nogen dikkedar'.
Bjældeklang, bjældeklang over vej og sti.
- Kan man høre vintervejrets... - Kom så, McCready.
Bjældeklang, bjældeklang gennem mark og skov.
Farer vi på kanetur og ih, hvor er det sjovt.
Spil den igen.
Oberst.
- Jeg troede, De skulle hjem til jul. - Det skulle jeg.
Jeg modtog denne meddelelse. Det gør mig meget ondt.
Jeg ved, at De og Deres bror var tætte. Jeg ved, at timingen er uheldig -
- men jeg ville ikke tilbageholde denne oplysning.
Nej... det var godt, at De fortalte mig det.
Jeg takker Dem.
Spil en til, Cline.
...himlens søn med ære.
O kom til hans krybbe
i Betlehem.
Kongernes konge,
tak vi vil frembære.
Kom lad os ham tilbede.
Kom lad os ham tilbede
i evighed.
Glædelig jul.
- Giv mig violinen. - Nej.
Giv mig violinen!
Cline, hold op.
Giv mig violinen!
- Nej! - Giv mig violinen!
Tag den! Tag den.
Eftersom premierløjtnant Clair Cline overfaldt en tysk officer -
- skal han sidde i enecelle indtil videre.
Klaus vil ikke lade nogen komme i nærheden af ham.
Georg vil ikke bytte for mad længere. Det vil ingen af fangevogterne.
Du skal nok klare dig.
Ifølge Eisenhower er russerne kun et par uger fra at nå Berlin.
Kom nu, Frankie! Smil dog!
Tror du, at tyskerne bare vil lade russerne vade herind og befri os?
De skyder os alle, længe før det sker.
- Kom nu, Frankie. Vi skal hjem! - Vi skal hjem, Frankie!
Han har ret. De vil sandsynligvis tvinge os med i deres tilbagetrækning.
Uanset hvad er det en dødsdom.
Fjenden kommer!
Hjælp ham, gutter.
Cline, i radioen siger de, at russerne kun er et par uger væk.
Den her er din.
Chefsergent!
Jeg kan heller ikke sove.
Her.
Jeg håbede, at du ville spille violin igen.
Jeg kan hjælpe dig med at reparere den.
Jeg håbede, at nogen ville hjælpe mig hen til latrinen.
Jeg kan hjælpe dig derhen, men derefter må du klare dig selv.
Kom.
Cline! Jeg har brug for hjælp herovre!
Hej, kammerat. Hvordan har du det?
Du ligner et nyfødt barn.
Fangevogterne er nervøse, fordi russerne er så tæt på.
Vores dage med vand og brød er talte. Til dig.
Bliv ved med at kæmpe.
Chef?
Når russerne kommer, vil vagterne føre os væk herfra.
Hvad vil de mon gøre ved dem, der ikke kan gå?
Bare rolig. Vi går ingen steder uden dig. Du skal bare se at få det bedre.
- Hvor længe, tror De? - Måske en uge.
Og hvad så derefter?
Adlyd ordrer.
Vi er ti gange så mange som vagterne og har gode chancer for...
- Ikke uden at miste mange mænd. - Med al respekt...
Men hvis ikke vi gør noget, og de tager os med på en dødsmarch...
BBC siger, at det sker i andre lejre.
Nogle mænd i barak syv har lavet en masse af de her.
Jeg kan skaffe flere.
Jeg vil kæmpe til det sidste.
Jeg er med ham, chef. Med værdighed.
- Jeg hører jer. - Frank, lad være.
Det gør ikke noget, Vinny.
Til at begynde med, så skal vi bruge mere lim.
- Jake Evans! - Her.
- Anthony Baker! - Her.
- Oscar Gray! - Her.
- William C. Bryant! - Her.
- Jack Findlay! - Her.
- Allen O. Clark! - Her.
- Marion Collins! - Her.
- Hej, kaptajn. - Lester R. Evans!
Hej, Al.
- Hvad var det, jeg sagde? - At vi skulle snakke, når vi kom tilbage.
- Og? - Vi kom tilbage, kaptajn.
Et vigtigt sikkerhedstip: Stol altid på din pilot.
Hvad nu, hvis jeg bare gerne vil hjem?
Jeg vil hjem. Jeg vil hjem.
- Clair Cline! - Her.
Jeg er her.
Vi har noget til dig.
Det var Frank, der lavede den.
Nej, jeg fik masser af hjælp. Jeg håber, at den stadig virker.
- Tak, Frank. - Det gav mig noget at lave.
Hvad siger du til at stemme den, så vi kan se, hvordan den lyder?
Måske ikke lige nu, gutter.
Men tak alligevel.
Dig!
Oberstløjtnant Packer, kommandanten vil tale med Dem.
Nu går det løs, drenge.
Vi har flere af de her, og vi er mange i lejren, som er klar til at kæmpe.
- Når vagterne kommer tilbage, skal de få. - Ikke endnu.
Vi må vente på Pack og høre, hvad han har at sige.
Hvis han kommer tilbage.
Oberstløjtnant Packer, De er den ældste amerikanske officer i lejren -
- og derfor fortæller jeg Dem, at de russiske styrker er her om to dage.
Jeg har ordrer fra overkommandoen om at evakuere lejren øjeblikkeligt.
Fangerne skal være klar til at forlade lejren om to timer.
- Vi eskorterer Dem til et sikkert sted. - Nej.
Vi går ingen steder. Skulle vi gå herfra med Dem? Det er en dødsmarch.
Så må De skyde os først.
- De skal ikke presse os! - Vi venter på russerne her.
Det her gavner hverken Dem eller fangerne! De vil leve!
- Vi styrter! Spring ud! - At bombe nazister.
Du skal nok klare den.
- Spil den en gang til. - Whit!
- Det lyder så smukt. - Cline!
- Halt! - Stop! Stop!
Russerne er her om få timer! Det er forbi! Det er for sent!
Hvem har skrevet den musik?
Det har jeg. Til min kone.
Held og lykke med russerne.
Cline!
Clair og Anne var gift i 67 år.
Clair gik bort i 2010 i en alder af 92 år.
Den violin, som Clair byggede i fangelejren -
- er udstillet på krigsmuseet i New Orleans, Louisiana.
Ved særlige lejligheder spiller man stadig på den.
Tekster: Kasper Rasmussen www.sdimedia.com